Påminn mig att aldrig ta med dig ut igen.
Det tänker jag inte göra!
Sluta skratta!
- Gick det bra? - Nej!
Jävla skor!
Vad fan kollar du på?
- Jag har aldrig sett så många idioter. - Den långe är rätt snygg.
- Marilyn Manson-typen? - Snygg.
- Ta den, jag tar nästa. - Du tänker gå in igen, eller hur?
Ja, ja. Hej då, Judy.
Hej då, Stephanie.
- Vad fan? - Du är så snygg att jag var tvungen.
- Rör mig inte! - Jag vill bara säga hej.
Kolla, vi har en limo, gräs, champagne...
Låt henne vara.
Varför är du så sur? Kan jag få en cigarett, i alla fall?
Dra åt helvete.
Du kastade en cigarett på mig!
Inte särskilt trevligt.
Hej, ursäkta...
Vad fan?
Jag ser dig också.
Fan också!
Okej. Jag vet var du bor, Judy.
Vi ses senare.
Ja, jag kom precis hem.
Jag är så glad att det är över!
Jag vet...
Det var en gammal bucklig van.
Ja...
Nej, jag...
Nej, jag blev rädd!
Jag vet.
Jag skyller på dig. Du tar mig till så skumma ställen.
Fan också. Ljuset funkar inte på min våning.
Okej. Hej då.
- Var parkerade du? - Där nere.
Skynda dig, vi blir sena.
Skrik inte, är du snäll. Du är så vacker.
Hejsan, Redlucie86.
"Är du verkligen blyg?"
Det är första gången jag är på en dejtingsida.
En cyberoskuld? Ingen bild?
Det finns skäl till att jag kallar mig "Timid Man".
Orättvist. Du ser ju mig.
En bild...
Vilket äventyr. Spänningen tar kål på mig.
Så söt.
Jag tror att du kanske är för vågad för mig.
Jag letar också efter nya erfarenheter.
Okej. Var bor du?
...restaurang i stan...
- Lucie? - Frank, hej.
- Hej, vad kul att träffas. - Så trevligt.
- Du ser inte alls ut som jag trodde. - Inte? Vad trodde du, då?
Tjock med långt svart hår och fet hy full av akne.
- Du skulle ha sett det andra fotot. - Folk lägger upp sina bästa foton.
Men sen ser de flesta ut så.
- Jag beställde vin, var det okej? - Jag gillar män som tar kontrollen.
Tack.
- Skål. - Skål.
Hur länge har du varit med på sajten?
I ett halvår. Men det här är min första middag.
Men jag märker att du är olik idioterna jag träffar i baren varje kväll.
Det är lätt att få en överdos av testosteron i min bransch.
Så... varför har inte du nån flickvän?
- Jag... - Mår du bra?
Ja, jag bara...
Mår du bra, Frank?
Du är blek.
Vad är det, Frank?
Mår du bra?
Ursäkta mig. Jag måste till herrarnas.
Såg servitören ut att vara indisk? Han såg mer mexikansk ut.
Vilken idiot.
- Vad gulligt att du kör mig hem. - Det gör jag gärna.
Jag hade en jättetrevlig kväll. Vill du komma upp på en drink?
- Är du säker? - Att tigga är inte min grej, direkt.
- Så... - Visst. Okej.
Det låter trevligt.
Vad har du för grejer där bak? Var inte du journalist?
Det är till en modeplåtning. Jag gjorde en tjänst åt en kompis.
Var bor du, Frank? Säkert i en trendig vindsvåning, eller nåt.
Mitt ställe är inte så mycket, men det är mitt. Inga mer inneboende.
Nej tack. Jag måste köra hem.
Ja, men inte direkt. Ta av dig jackan och stanna en stund.
Ska jag sätta på lite musik?
Jag älskar den här låten. Dansa med mig.
Du är så söt.
Jag är strax tillbaka. Gå ingenstans.
Du fotar dig själv en del.
Hejsan.
Jag ville sätta på mig nåt lite mer bekvämt.
Vad säger du om den där jackan, nu då?
Nu får du hjälpa mig.
Varför... varför gömmer du dig?
Jag vet inte. De är små.
Vad tycker du? Vill du röra dem?
Var inte så rädd, Timid Man.
Dina händer är varma.
Krama dem.
Du får ta hårdare.
Gillar du hårda tag, Frank? Tänder du på sånt?
Tänker du knulla mig?
Jag kan inte... Jag kan inte.
Var inte en sån mes.
Tycker du om den?
Jag gillar att ha ljuset tänt också.
Se inte så generad ut.
Slappna av.
Frank!
Varför kan du inte låta dem vara?
Varför kan du inte låta nån av dem vara?
Kan jag inte få en utan att du lägger dig i?
Se vad du fick mig att göra! Se vad du fick mig att göra!
Jag hatar dig.
Jag hatar dig! Jag hatar dig!
Det är ingen fara.
Jag ska ställa allt till rätta.
Ledsen att jag missade dig i dag! Jag har en överraskning åt dig.
Sover du redan?
Ledsen, men jag kan inte vänta.
Okej, titta här.
Jag sparade det bästa till sist.
Här har vi det.
Det blir snyggt.
Den sitter perfekt. Eller hur?
Okej... Det här kan svida till.
Okej, bra.
Bra.
En till, bara.
Perfekt. Perfekt.
Det här är Redlucie86. - Det här är min flickvän.
Jag vet att ni kommer att gilla varann.
Oroa dig inte, det är ingen fara.
Vad? Hon är vacker.
Varför ignorerar du mig?
Nej, vänta. Det är omöjligt!
Nej! Varför gör du så här mot mig?
Du också?
Varför?
Du är precis som hon. Du gör samma sak som hon!
Varför gör du så här? Varför?
Hej.
Förlåt att jag störde. Jag fotade bara skyltdockorna i fönstret.
- Jag hoppas att det går bra. - Jag antar det.
- Får jag fota med gallret uppe? - Okej, visst.
Schyst, tack.
- Vad är det till för? - Det ska väl föreställa konst.
- Här. - Är du från Frankrike?
Oui! Du är duktig.
- Vad är det du gör? - Jag fotar skyltdockor.
Jag försöker få dem att bli levande. Med ljus.
Okej, fint. Tack.
- Förlåt att jag störde. - Jag har inte öppet på helger.
Tack för att du öppnade för mig. Hej då.
Vill du se vad jag gör?
Vad gör du?
- Är du konstnär? - Det vet jag inte.
Kom in. Det kanske du kan avgöra.
- Fantastiskt. - De är från olika epoker.
Jag har restaurerat de flesta själv.
Så vacker hon är.
Jag älskar henne.
- Vilken tid kommer hon ifrån? - 30-talet.
Hon är väldigt välbevarad.
Vet du vad? Jag har en fotoutställning på ett galleri i centrum.
Får jag fota dina skyltdockor?
Det vore otroligt.
De är så mycket mer unika än de jag har fotat hittills.
Äger du lokalen? Har du köpt den?
Den har tillhört familjen. Vi har restaurerat dem i tre generationer.
Vem är Angela?
Namnet på skylten.
Det var min mamma. Hon är borta.
Jag beklagar.
- Bor du här? - Tack för att du kom.
Förlåt att jag är så nyfiken. Det här stället är så speciellt.
Får jag hyra dem?
Jag vet inte. Jag försöker hitta permanenta hem åt dem.
Du är rolig.
Jag kan adoptera dem. Vad säger du om det?
Du ska få mitt nummer.
Om du ändrar dig lovar jag att de är hemma innan midnatt.
Jag kan bli en bra mamma.
- Jag heter Anna. - Tack.
Ring mig. Snälla.
Och förresten... Du har läppstift i ansiktet.
Ha en bra dag!
Å nej. Nej, nej, nej!
Stick härifrån!
Ut med er!
Ut med er. Ut!
Så äckligt.
Flytta på dig! Du har tio sekunder på dig, annars får du böter.
Kör!
- Är du klar? - Ja, vi går. Jag ska hämta mina grejer.
Förlåt! Jag glömde mina tights.
- Du, kan du vänta på mig? - Visst.
- Jag fattar inte att ni gjorde så. - Det var bara ett skämt.
Kom igen!
Det gör fortfarande ont!
Kom igen, ta en drink med oss.
- Nej. - Varför vill du inte?
- Jag ska hem. - Varför följer du aldrig med?
- Baren ligger här borta. - Nej.
- Jag brände verkligen benet i dag. - Hur då?
Tightsen är inte särskilt bra.
- Hej då, tjejer. - Var försiktig.
- Sms:a sen, så att jag vet. - Okej.
Fan!
- Du är så vacker. - Skit!
Skit också!
Vad fan? Lämna mig ifred!
Håll dig borta!
Hjälp mig, nån!
Vad fan vill du? - Hjälp!
Hjälp mig, snälla!
Hjälp mig!
Hallå! Öppna!
Snälla! Snälla!
Snälla!
Öppna grinden!
Fan! Nej, nej!
Skit, skit!
Fan också!
Fan!
Snälla! Nej!
Snälla!
Nej!
Fokusera på jobbet.
- Kan du ge mig en hand? - Visst, med vad då?
En hand, bakom dig.
- Vilken då? - Andra raden, den längst till höger.
Förlåt!
Dr. Frankenstein?
- Gillar du gamla filmer? - Ja.
Vad tror du om att sätta upp dockorna bland gästerna på utställningen?
- De kan mingla bland gästerna. - De har mer personlighet än människor.
Vi har nog samma vänner.
- Vad tycker du? - Du är otroligt duktig.
- Då är vi två. - Nej, jag restaurerar bara.
Det är min favorit.
Okej, nu får du visa mig.
Det är otroligt. Det kommer att bli perfekt.
Vad bra att du gillar dem. Varför ska de inte ha ansikten?
Jag har en idé till utställningen. Du ska få se.
Jag är utsvulten. Är du hungrig, vill du äta lunch?
Det är min tredje utställning, men den första på det här galleriet.
Om det går bra får jag utställningar i andra gallerier.
Men nåt saknades. Nåt i konceptet.
Dina skyltdockor skapar rätt stämning.
Du tittade på dem på ett sätt som ingen annan har gjort, helt fängslad.
- Du trodde väl att jag var knäpp. - Nej, du var så närvarande.
Mamma dog förra sommaren, och de flesta bryr sig inte om gamla dockor.
Men om jag stängde hade jag övergett dem.
Det är som mina gamla negativ. Jag kan aldrig slänga dem.
Ibland är det svårt att gå vidare.
- Vad tycker din flickvän om det? - Jag har ingen flickvän.
Inte? Okej.
Jag trodde att du bodde med nån.
- Frank? Mår du bra? - Det är migrän. Det går över.
- Ska jag ringa en läkare? - Nej, jag behöver mina mediciner.
Jag är van vid det. Förlåt, jag måste gå.
- Ska jag inte hjälpa dig? - Nej, jag måste bara vara ensam.
Frank? Frank?
Se dig för, kukhuvud!
Har du migrän? Det här hjälper, men du slipper recept.
- Och det är en nässprej. - Tack.
Vi har hittat kopplingar mellan offren.
Utredningen pågår, så jag kan inte ge er fler detaljer.
Jag kan bara säga att alla kvinnor var vita och mellan 20 och 30 år.
De snackar, men de kommer aldrig att förstå.
Så länge ni kan bevara hemligheten. Annars hittar de er.
Och då blir ni ensamma. Hör ni det?
Allihop. Ensamma.
- Lova att du inte säger nåt. - Frankie! Det är mamma.
Frankie raring, var är du?
Frankie?
Mamma älskar dig.
Hej. Halsbandet är underbart, tack så mycket.
- Har du gjort det? - Ja.
Det är unikt. Var hittade du stenen?
- Jag hittade den i lumpbod. - Är det riktigt hår?
- Det är hästhår. - Intressant.
- Och du då, mår du bättre nu? - Ja, visst.
Jag har haft migrän sen jag var liten. Jag glömde min medicin.
Det är inget. Förlåt om jag skrämde dig.
- Det är ingen fara. - Jag ska bara...
Ibland känns det som om du kommer från en annan epok. Jag älskar det.
Det gör dig unik. Vänta ett ögonblick, Frank.
- Tack så mycket. - Vi ses.
Förlåt, Frank. En vän hjälpte mig, och jag måste säga hej då.
Ibland känner jag mig som en slavdrivare.
- Jag hatar det. - Jag förstår nog inte.
Jag har alltid jobbat ensam.
- Känner du dig aldrig ensam? - Jo, det var därför jag ringde.
- Om du inte är upptagen... - Jag har så mycket att göra i kväll.
- Men i morgon, kanske? - Ja, i morgon kväll funkar.
- Vilken tid? - Nio? Går det bra?
- Nio blir perfekt. Ska jag hämta dig? - Ja, jättebra.
- Fint. God natt, Frank. - God natt, Anna.
Sluta stirra! Du missar filmen.
Frankie? Det är mamma.
Frankie raring, var är du?
Frankie!
Mår du bra?
Ja. Ja, jag mår bra.
Vad tyckte du? "Dr. Caligari" anses vara den första skräckfilmen.
- Jag trodde att hon skulle dö. - Jag är glad att hon inte gjorde det.
- Men alla hamnar på mentalsjukhus. - Ja.
Det var i alla fall ett lyckligt slut.
Jag kan ha hittat den sista riktiga romantikern.
Ursäkta mig.
Hallå? Ja.
Var är du?
Okej, visst. Det gör jag gärna.
Jag ringer tillbaka om fem minuter. Ciao.
Min pojkvän sitter på en bar. Vill du ta en drink med honom?
Frank? Mår du bra?
- Det är lugnt. - Har du migrän?
Nej, ingen fara. Men jag har mer jobb att göra.
- Men ha så kul. - Vi tar en drink.
- Nej. - En, bara. Kom igen.
Jag hade en jättetrevlig kväll.
Okej.
En annan gång, då.
God natt, Frank.
Hej då, Anna.
Vänta på mig i bilen, Frank.
Stå inte bara där. Gå!
Gör som jag säger!
Vänta på mig i bilen, för fan!
- Hej, hör ni! - Hej!
- Vilken utställning! Jag älskar den. - Gör du?
Är du allvarlig?
Vänta här.
Hej, Frank!
- Vad roligt att se dig. - Hej, Anna. Du är jättesnygg.
- Jättevacker. - Tack. Jag känner mig utklädd.
Klackarna gör att jag går som en struts.
- Jag är glad att du kom. - Jag också.
Dina foton... får en att tappa andan.
Du fick skyltdockorna att bli levande med projektioner...
- Det är du, eller hur? - Ja, det är jag.
Mitt ansikte på dina skyltdockor.
- Ursäktar du mig? - Ja, visst.
Letar du efter nåt?
Anna älskar sina bögkompisar.
På så sätt kan man vara vän med män som inte vill knulla med en jämt.
Du är skyltdockskillen, va? Får jag fråga en sak?
Lekte du med dockor när du var liten?
- Jag är inte bög. - Vad?
Fint att få snacka.
En känd person har sagt: "En konstnär skapar saker som folk inte behöver."
Vet du, ditt arbete kanske intresserar en av mina kunder-
- som sysslar med förstörelse av helt oanvändbara saker.
Han skulle säkert gärna krossa några skyltdockor för nästa plåtning.
Jag restaurerar dem.
Säg mig, Fred, hur går restaureringen till?
Gräver du i containrar utanför varuhus på jakt efter delar?
De är antikviteter, de finns inte där.
Jag tycker att det är rätt läskigt. Du och Anna passar bra ihop.
- Har du ett kort? - Nej. Jag ska se om jag har en penna.
Dominique! Snygging!
- Har nån köpt nåt? - De stora pengarna finns i New York.
Tack! Ska jag ringa en taxi?
- Nej, jag bor så nära. Jag går. - Jag kan ringa.
Gå in och ha kul, nu. Och grattis.
- Hej då, gullet. - Vad är det med dig?
Varför gör du alltid så?
Välkomna tillbaka, mr och mrs Parker.
Att byta smink och frisyr lurar inte mig.
Trodde du inte att jag skulle känna igen dig? Varför då?
För att du tror att jag är dum.
Varför låtsas du inte om att jag finns?
Jag ville aldrig göra dig illa.
Men du tvingade mig. Eller hur?
Ja.
Ja, det gjorde du.
Var du tvungen att vara med allihop?
Var du det?
Var det pengarna?
Svara!
Du visste att de inte älskade dig.
Inte som jag älskade dig.
Inte som jag.
Jag älskar dig fortfarande. Vet du det?
Snälla, döda mig inte! Döda mig inte!
Jag tänker inte döda dig.
Jag tänker behålla dig.
Mamma!
Du får inte gå ut i kväll, förstår du?
Du stannar hemma, med mig!
Hej, det är Anna. Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, Anna. Det är Frank. Förlåt att jag stör så sent.
Jag ville bara veta hur länge du vill ha dockorna. Jag har en annan kund...
Anna? Vad är det? Mår du bra?
Min agent Rita blev mördad i sin lägenhet i natt.
Mördad? Herregud.
Polisen ringde och ställde en massa frågor.
Nån bröt sig in hos henne under invigningen.
Han måste ha väntat på henne. Det är så hemskt.
Jag tror det knappt. Det är en mardröm.
Du borde inte vara ensam. Är din pojkvän där?
Nej, han är redan i New York.
- Vill du ha sällskap? - Det är ingen fara.
Var inte fånig. Det är inget besvär. Det är sånt vänner gör, eller hur?
- Jag vill inte ställa till besvär. - Anna, jag är där om en halvtimme.
Jag vet. Jag också.
Jag saknar henne också. Det var länge sen.
Jag ska få henne tillbaka, jag lovar.
Kom in.
- Jag hörde inte porttelefonen. - En av dina grannar gick ut.
Jag såg ditt namn på brevlådan. Jag hoppas att det var okej.
Jag är glad att du är här.
Jag visste inte att du hade besök. Jag vill inte tränga mig på.
Martin bor här intill. Träffades ni inte på utställningen?
Nej, men jag har hört mycket om dig. Martin Nunez.
Frank.
- Han är hårstylist. - Egentligen är jag skådespelare.
- Jag har en nationell snart. - Jag vet inte vad det betyder.
En reklam i hela landet. För tandkrämen Sparkle. Ser du? Pling!
Okej. Jag ska gå. Jag har en provfilmning i morgon bitti.
Så ni får ursäkta mig.
Gumman, det ordnar sig. Okej?
Ta hand om henne, Frank.
Vi ses.
Det måste ha varit en lång dag för dig.
Jag vet hur det känns att förlora nån. Jag är här för dig, Anna.
Varför åkte din pojkvän till New York nu?
Vi bråkade efter utställningen. Det handlar jämt om honom och...
...jag vet inte varför jag blev ihop med honom.
- Han är en sån musiksnobb. - De kan vara rätt dryga.
Ja.
Jag gör lite kaffe.
Det var första gången vi träffades.
Jag tog inte hand om henne.
Jag pratade med andra och hon gick hem själv.
Ta inte på dig skulden. Det är inte ditt fel.
Försök släppa det. Jag vet vad du behöver.
Jag är så spänd.
Du vet... Hår är den enda delen av kroppen som varar för alltid.
Förlåt, jag kan inte. Jag borde ha skickat hem henne!
Hon visste vad hon gjorde. Hon bodde tre kvarter bort.
Hur stor var risken att bli påhoppad?
Andra har också dött, och du hade inget med dem att göra. Det är inte ditt fel.
Jag frågade om Rita behövde skjuts, och hon berättade.
- Berättade vad då? - Var hon bodde.
- Det var väl det du undrade? - Vilka andra pratade du om?
De andra tjejerna som har lemlästats och mördats.
De pratar om det på nyheterna.
Rita har samma profil. Tror du inte det?
Polisen sa inget om andra tjejer.
Det är förmodligen för att det är en pågående utredning.
Anna, du måste slappna av.
- Jag kan massera dig. - Nej, tack.
Jag vill hellre gå och lägga mig, okej?
Vi kan prata i morgon.
- Jag är väldigt trött. - Vänta!
Jag reste över hela stan för att vara med dig när du behövde mig.
Jag skulle hellre vilja vara ensam.
- Snälla. - Det hjälper inte.
Tro mig, jag vet.
Jag ber dig att gå, snälla!
Vad är det, Anna? Jag trodde att vi var vänner, du och jag.
Du låter som en främling.
Varför är du rädd?
Anna, kom. Vi måste nog prata lite.
Släpp mig!
Lugna ner dig.
Vad gör du? Vad gör du?!
Vi måste nog klara ut ett par saker. Du vet vad jag menar, eller hur?
Kom, vi måste nog prata allvar.
- Släpp mig! - Låt mig förklara.
Släpp!
Martin, hjälp mig!
Hjälp!
- Vad är det, Anna? - Låt mig vara. Gå härifrån, snälla.
Anna, det är Martin. Öppna!
Anna! Vad händer där inne? Mår du bra?
Öppna dörren, Anna!
Anna, öppna dörren!
- Anna? Var är du? - I badrummet!
Anna? Anna, öppna! Förlåt mig.
Förlåt mig. Öppna dörren.
Öppna dörren! Anna!
- Martin? - Nej, det är inte Martin.
Det är bara du och jag. Öppna och låt mig förklara!
- Martin, mår du bra? - Anna, det är jag.
Vad händer?
Jag åkte över hela stan för att vara med dig när du behövde det.
Förlåt mig. Snälla.
- Vi pratar först. - Låt mig vara!
- Gå, bara! - Du måste förstå...
Gå, snälla!
Släpp kniven! Släpp kniven.
Anna, släpp kniven!
Släpp kniven!
Lugna dig.
Lugna dig. Slappna av.
Slappna av.
Det är ingen fara.
Det ordnar sig.
Anna! Snälla!
Anna!
Hjälp!
- Anna! - Hjälp mig!
- Vänta! - Hjälp mig!
Anna!
Hjälp mig! Stanna bilen!
- Vad gör du? - Hjälp!
Nej! Nej!
Å nej!
Anna? Anna!
Varför gjorde du så?
Förstod du inte?
Jag ville bara vara med dig. Jag ville bara vara med dig, Anna.
Jag rörde dig inte.
Inte en enda gång! Anna...
Jag ville presentera dig för min mamma.
Vi kommer att vara tillsammans för alltid, Anna.
Jag lovar.
Ingen kommer att skilja oss åt igen.
Hej, Frank.
- Gillar du mina bröstvårtor? - Håll käften!
Dina händer var så varma. Du ska bli min igen.
Hon ljuger! Lyssna inte på henne.
Lekte du med dockor som barn? Vill du ta ett bad?
- Vill du ta ett bubbelbad? - Nej, det vill jag inte. Gå, nu!
Gå!
Vad har hänt, Frank? Jag visste att du var i skåpet, din stygging.
- Tyckte du om det du såg? - Lyssna inte på dem.
Ta inte hem andra tjejer, Frank. Jag blir svartsjuk.
Jag ska riva dig i bitar!
Jag känner inte ens dem. De ljuger.
Det här är vårt hem, Anna. Välkommen.
Välkommen. Det är här vi bor nu, Anna.
Nej, inte du! Ut härifrån! Hör du mig? Ut!
Rör henne inte! Hon är min! Hör ni det?
Håll er borta! Hon tillhör mig.
Ni fattar inte hur vi känner för varann.
Var är hon? Var är hon? Svara!
Låt mig vara! Snälla, släpp!
Mitt ben!